NOTTINGHAM SLOTT
Kom igjen!
-Hvor lang tid tar det? -Jeg er nesten igjennom.
Det kommer noen! Vaktene!
Vi må hente pakten i hvelvet. Englands framtid avhenger av det.
Vi rekker det ikke, Robin. Will!
Forsiktig.
Det var det.
-Det er tomt. -Hvor er pakten?!
Godt at de ikke hørte oss! Sist var det hunder i hvelvet.
Skal vi løpe?
DYPT INNE I HJERTET AV ENGLAND
HOLDER EN LEGENDE TIL
SHERWOODSKOGEN
-Skal du ikke spise? -Nei.
John. Vi må dra tilbake og hente pakten.
Hvis vi viser den til kongen, er det ute med sheriffen.
Robin. Vi aner ikke hvor den er.
Alarmen!
Sa noen at penger ikke vokser på trær?
-Jeg har bare 10 shilling. -Hvorfor gjør du motstand?
Hvis du sier sannheten, tar vi bare en tidel.
-Hvis du lyver, tar vi alt. -Det er sant!
Jeg trenger hver penny til kvinnen jeg elsker.
-Skal du kjøpe en kvinne? -Jeg skal gifte meg!
Hennes far lånte penger av domherre Birkley.
Der Birkley går, er sheriffen like bak.
Han underskrev et gjeldsbrev.
-Og nå kan han ikke betale? -Neppe. Han er død.
Ærlig talt! Skal vi tro på dette?
Gjeldsbrevet er innelåst på slottet.
Beatrice må arbeide for ham til gjelden er betalt.
-Hvor stor er gjelden? -To tusen pund.
-Ti shilling når ikke langt. -Jeg gjør alt jeg kan!
Jeg skal fortsette å betale til Beatrice er fri.
-Hvis det du sier er sant... -Det er sant!
Hvis det du sier er sant...
...og du bare har ti shilling, så betaler vi gjelden din.
-Men hva om det er sant? -Det er det ikke!
Jeg sa det jo. Ti shilling.
Hva gjør du? Dette er alt vi har!
-Vi tar fra de rike og gir... -Til de rike.
Vi hjelper ham med å gifte seg! Det er en bryllupsgave.
Kan vi ikke bare gi ham en grillgaffel, som alle andre?
Fyll bunnen av kisten med sand.
Følger vi etter de pengene, finner vi pakten.
Stol på meg! Jeg har en plan!
NOTTlNGHAM SLOTT
Dette er Robins favoritt. Den fører rett inn i slottet.
Et enkelt jerngitter ville løst det problemet.
Monter gitter. Gi den unge mannen en læruniform. Han er en helt.
Den ideen er nesten like god som å tømme hvelvet.
-Hva driver du med? -Ikke noe.
Du røper Robins hemmeligheter. Du ga sheriffen råd om hvelvet.
-Jeg kjemper for livet, Marian. -Ja.
Slutt nå, ellers dreper jeg deg.
-Er det noe galt? -Nei.
Jeg blir bare kjent med lokalbefolkningen.
John av York! Min kjære sønn! Så hyggelig å se deg.
-Hvor mye betaler du denne uken? -Alt.
Bærerne mine har pengene. Jeg er her for å hente bruden min.
Så fint! Sheriffen vil...bli glad!
Be mennene dine gi dem til vaktene. Jeg melder fra til sheriffen.
-Jeg håper du vet hva du gjør. -Stol på meg, John.
Min herre. Vi har et problem.
-Det der ser ikke ut som et problem. -Det er en tilbakebetaling.
Det er løsepenger for jenta. Beatrice. York venter utenfor.
York? Vi har allerede gått med på å selge henne til Durham.
-Hvor kommer pengene fra? -Vet ikke. Det er alt, med renter.
-Hva skal jeg si til ham? -Si at det var Guds vilje.
-John! Hva gjør du her? -Jeg er her for å redde deg.
Jeg har betalt gjelden. Vi kan endelig få hverandre.
-Grip henne. -Hva er det som foregår?!
-Hva gjør dere? -Det mangler noen penger.
-Du har fått alt sammen! -Ikke gebyret for tidlig innløsning.
-For tidlig hva da? -Det blir 500 til.
Fem hundre? Jeg gifter meg med henne likevel.
Forstår du ikke hvordan gjelden fungerer? Hun er kirkens eiendom.
Jeg vet hvor de kom fra. De kassene er Robins.
-Hvordan vet du det? -Jeg har rappet... Jeg vet det.
Hvorfor skulle han gi penger til en ridder?
Det ville han ikke gjøre. Hvis han da ikke tror han kan få dem tilbake.
La oss skuffe ham.
Vi legger dem i det lille fugleburet ditt. Det skal avdukes!
-Er dette buret noen god idé? -Den er genial.
-Vi legger pengene der alle ser dem. -De ser det hvis Hood prøver seg.
Hvor har de tenkt seg? De burde gått til venstre.
-Denne veien fører ut igjen. -Robin!
-De skulle føre oss til pakten! -Vi er tilbake ved start.
Hva er det der?
Mitt kjære folk.
Vi er samlet her for å avduke det flotte fugleburet mitt.
-Hva gjør dere? -Leter etter pakten.
Nottinghams finanser. Vårt samfunns pengekiste.
lgjen gir jeg dere et bevis på...
...at jeg tror på et åpent styre.
Her har dere de siste tilskuddene våre.
Jeg har fått vite fra en sikker kilde...
...at de kommer fra selveste Robin Hood.
-Det var de pengene. -Bueskyttere overalt. Lurt.
Ser dere Robin Hood, og han spør om dere har sett pengene hans,-
-så kan dere si til ham at svaret ligger i luften!
Det var Allan idé.
Han har avslørt alle veiene inn i og ut av slottet.
-En veldig god idé, Allan. -De sperrer alle utgangene.
-Hva om Allan forteller om deg? -Det vil han ikke gjøre.
Slutt! Det der er mine penger!
-Hva gjør han? -Jeg vil ha min brud!
-Er han gal? -Ja. Han er forelsket.
Jeg har betalt gjelden, og dere har pengene mine.
Du og domherren er tyvene! Ikke Robin Hood.
-Heng ham. -Hva?
Kom igjen, John. Grip tak i et hjørne.
Hopp!
Hopp! Nå!
-Kom! -Løp!
-John! John? -Kom igjen!
-Vi har mistet alle pengene! -Og vi har ikke pakten!
-Sa du at det er våre penger? -Nei.
Han sa at det ikke var nok. Jeg må betale gebyr for tidlig innløsning.
Det er nok på tide å ta en prat med denne domherren.
Han hører kropikenes skriftemål hver dag ved lunsjtider.
-De slapp unna. -Så overraskende...særlig.
Hood slipper alltid unna, og jeg er lei av det!
Denne gangen besøker vi ham.
Som jeg sa til Giz...kan jeg ikke fortelle hvor Robin bor.
Hvilken side er du på, Allan?
-Han kan ha flyttet derfra. -Det ser vi. Jeg ønsker livet av ham.
Hvis han er der, vil de ha satt opp masse feller.
Ikke vær urolig.
Vi lar deg gå først.
-Marian. -Far.
Robin er ille ute. Allan vil føre Gisborne til leiren.
Jeg må advare ham, men kommer ikke ut herfra.
-Vil du havne i en celle, som meg? -Nei. Men jeg må advare Robin.
-Er han verd alle disse riskene? -Ja!
-Han kan ikke utrette noe. -Jo.
Han vil vise pakten til kongen. Sheriffens dager er talte.
Vet Robin hvor pakten er?
Nei. Men han kommer til å finne den.
Dere er begge drømmere.
Drømmere? Fordi vi ikke er svake, som deg?!
-Hvordan våger du? -Du forårsaket dette!
Du lot sheriffen ta jobben din, og du gjorde ikke noe!
Og nå fordømmer du Rob... Du burde hjulpet oss!
-Jeg har ikke tid til dette. -Marian!
lblant skammer jeg meg over deg.
Marian!
-Hva vil du? -Jeg er her for et skriftemål.
Ditt.
Jeg har betalt Beatrices gjeld. Hvor er pengene?
-Er de i fugleburet? -Hvordan skal jeg vite det?
Det er ikke bare min venn som vil vite hvor alt oppbevares.
Så sant som at Gud er min venn, sverger jeg på at jeg ikke vet det.
Og jeg sverger på at hvis du ikke sier sannheten,-
-vil ikke Gud være en venn, men naboen din.
Hvis dere lover ikke å skade meg, sier jeg sannheten.
Det lover jeg.
Jeg har ikke en anelse, og det spiller ingen rolle.
Noen andre har alt betalt gjelden.
Jarlen av Durham. De gifter seg på lørdag. Sheriffen inngikk avtalen.
-Hun ville aldri gå med på det! -Nettopp derfor vet hun det ikke.
Bli voksen! Penger kan rettferdiggjøre alt.
Durham betaler mer enn du kan drømme om. Hun er jo svært pen.
Du lovet med Gud som vitne at du ikke ville skade meg.
Han gjorde det.
-Men det gjorde ikke jeg. -Takk.
-Gisbornes menn bakerst! -Vi skal til Hoods leir!
Guy. Jeg må til legen. Min far blir stadig dårligere.
Marian. Du kjenner reglene for husarresten din.
Men jeg vil følge med deg og så ri rett tilbake. Vær så snill.
Samle dere! Vi har mye å gjøre.
Sheriffen skal selge Beatrice til greven av Durham.
-Hvordan? Allan sperret veiene inn. -Vi finner på noe.
-Jeg står i gjeld til dere. -Det er jobben vår.
Du aner ikke hva hun betyr for meg.
Du får ikke sove om natten. Du håper alltid å få se henne.
-Har du de samme følelsene? -Jeg gjettet bare.
Takk. lgjen står jeg i gjeld til deg.
Jeg liker ikke hvordan sheriffen behandler faren din og deg.
-Vil du at jeg skal vente? -Ikke la meg oppholde dere.
-Kom igjen. -Robin!
-Ja, min elskede? -Få meg ned! Dere er i fare!
-Du er så vakker der! -Du skal få svi!
Du er nydelig fra alle vinkler!
Hvordan ser jeg ut fra den vinkelen? Allan er ute av styring.
Han fører Gisbornes menn hit.
-Du burde bli her med oss. -Jeg kan ikke bo i en skog.
-Hvorfor ikke? -Jeg kler ikke grønt.
-Det er din far, ikke sant? -Jeg kan ikke svikte ham.
-Det jeg sa i sted... -Hva da?
Jeg sa at du var vakker. Jeg mente det.
Og jeg mente det jeg sa.
Du skal få svi for det en dag, Robin av Locksley.
"Jeg gjettet bare." Din løgner.
Vi har stengt leiren.
Vi møter Gisborne og Allan nede på veien.
Vi gir Allan den velkomsten han fortjener. Nå er det krig.
Som sheriffen sa, går du først.
Vi er ikke framme ennå.
Vent her, vakter.
Jeg sa at dere skulle vente!
Hood! Du sa at vi ikke er nær! De visste at vi kom.
Det er Robin!
Guy! Guy! Hopp på!
Gisborne vet at noen advarte oss. Han kommer til å presse Allan.
-Allan vil aldri svike Marian. -Jo da.
Allan skal ikke svike noen. Det skal vi sørge for.
-Lukk opp! Vi har skadde menn. -Gisborne sa at dere var døde.
Ser vi døde ut?! Lukk opp!
Gå til tårnet, og hent jenta.
-Og du? -Jeg skal finne Allan.
Robin. Ikke gjør det.
Djaq. Jeg vet at du likte ham.
Men han må stoppes.
-Lykke til. -Er du klar?
Hadde du ventet å treffe din nye venn Gisborne?
Ikke misforstå nå. Jeg hadde ikke noe valg.
Jeg ville aldri ført ham til leiren.
-Jeg er glad i dere alle, Robin. -Så rørende.
Men kjærligheten gir kvaler, som de sier.
Ikke gjør det, Robin!
La oss snakke. Begynn med å si hvor sheriffen har dokumentene sine!
Vet ikke! Jeg sa bare at han burde tømme hvelvet.
-Du må vite hvor pakten er. -Jeg sverger på at jeg ikke vet det.
-På rommet hans? Stol på meg. -Skal jeg stole på deg? Neppe.
-Jeg kommer aldri til å svike deg! -Det har du alt gjort.
-Jeg er ingen Judas. -Og jeg er ingen Jesus.
-Marian? -Hva har skjedd?
En episode i skogen. Det er ingenting.
-Hvordan har sir Edward det? -Jeg er på vei til ham nå.
Jeg skal si at du spurte.
-Jeg har flere sider... -Guy.
Jeg vil treffe min far alene.
Selvsagt.
Vær så snill. Jeg vil ikke dø.
Bare sånn kan du unnslippe ham.
-Robin! La ham leve! -Det kan jeg ikke.
-Gjør det for min skyld. -Jeg gjør dette for å beskytte deg.
Hvis du elsker meg, så la ham leve.
Jeg elsker deg. Nettopp derfor kan jeg ikke la ham leve.
En dag kommer han til å gjøre noe som tar deg fra meg.
Ikke flekk oss til med hans blod.
Jeg har reddet livet ditt. Du sviker meg aldri!
Det tok deg lang tid å si det.
-Si hva da? -Det vet du.
Jeg må ha fått en liten hjernerystelse.
Du får en stor hjernerystelse hvis du ikke passer deg.
Jeg tror jeg vet hvor pakten er.
Vi er her for å eskortere fangen til greven av Durham.
Kom igjen. Din framtidige ektemann venter.
Far? Far. Jeg har mat til deg.
Jeg ber om unnskyldning for det jeg sa.
Pakten.
Jeg visste at den var her.
Nøklene mine! Vakter!
Nøklene mine! De var her!
Hva har vi så her?
Min gamle venn. Den edle og snille.
-Leter du etter meg, sheriff? -Vakter! Ta ham!
-Edward! Er du fri? -De sa at England trenger hjelp.
-Jeg har pakten. -Kom! Denne veien.
-Hood er i slottet! -Sperr alle utganger!
Hyggelig å se dere, mine venner. Et nytt medlem av gjengen.
Gitteret er åpent!
-Hva skal vi gjøre? -Fortsett å gå.
-Ingen får forlate slottet! -Holdt!
-La oss passere. -Ingen får forlate slottet.
Vi skal eskortere fangen til jarlen av Durham.
Takk.
-Stopp ham! Det er Hood! -Godt forsøk.
-Beklager at jeg ødelegger moroa. -Ingen fare. Bak skyene...
...er himmelen alltid sølvgrå.
-Lønningsdag! -Kom igjen!
Del dere! Dere vet hvor vi møtes! Bli kvitt uniformene.
Han slipper unna!
Er alle uskadde? Bra.
-Hvor har du tenkt deg? -Birkley.
-Jenta tilhører jarlen av Durham. -Nei. Hun tilhører meg.
Hvis du ikke gir henne til meg, kan du ta farvel med din venn.
Det var en tabbe, gamling. Jeg kommer til å drepe deg.
Stopp, Birkley! Du er en kirkens mann. Du kan ikke drepe.
Og du er en krigens mann som ikke klarer å drepe!
Vent og se.
Edward! Legg ham ned på bakken!
Ikke ta ut kniven. Jeg gjør instrumentene klare.
John. Få John og Beatrice i sikkerhet med en gang!
-Forlat meg. -Nei, sir.
-Dra herfra! -Greit.
Jeg har aldri forstått hvorfor min datter har slike følelser for deg.
-Jeg fortjener dem nok ikke. -Jeg tror du gjør det.
Ta pakten.
-Du får ikke ofre livet for mitt. -For England.
Hør på meg, Robin. Marian vil dø hvis hun mister oss begge.
Det kommer ikke til å skje, Edward.
Gi henne en beskjed fra meg. Si at...
-...det er godt å drømme. -Det skal jeg.
Hvem er det?
Edward.
Vakter?
Far?
Våkne, far! Våkne!
Vær så snill, far! Far!
-Hva skjedde? Si hva som skjedde! -Det var ingen vitner.
Sheriffen tror han hjalp Hood med å stjele et viktig dokument.
Jeg er så lei for det, far.
-Marian. -Jeg er lei for det! Far. Tilgi meg.
-Marian. -La meg være.
-Kom, Marian. -Ikke rør meg!
Vent! Hør på meg!
Du er kanskje ikke trygg her nå.
Er denne din? Din fars vakt ble drept med den.
-Det bryr jeg meg ikke om! -Sheriffen bryr seg om det.
Når han får vite at det er din dolk, kommer han til å henge deg.
La meg ta hånd om deg.
Beskytte deg.
Jeg har alltid brydd meg om deg.
Jeg trodde at følelsene mine var forsvunnet.
Men de er sterkere enn noen gang.
-Nei! -Tilgi meg.
Det var upassende. Men etter hvert...
Jeg var hos ham da han døde.
Jeg er lei for det.
Dette er min feil. Jeg kalte ham svak.
Han døde en helts død. Han tok pakten. For Englands skyld.
Han døde i den overbevisningen at datteren hans var oppsetsig.
Han ba meg si noe til deg. "Det er godt å drømme."
Bli med meg til skogen. Jeg har en hest som venter.
Kom.
Vil du, John av York, elske og ære denne kvinnen så lenge dere lever?
Som den sanne greven av Locksley erklærer jeg at dere er ektefeller.
Du kan kysse bruden.
Takk.
-En grillgaffel. -Takk.
-Lykke til! -Du har vel koblet ut fellen?
Tekst: Tor Hundstad www.sdimediagroup.com